- Hallo? - Det er mig. Forstyrrer jeg?
Nej. Jeg skulle jo ud af badet. Et øjeblik, Franco...
- Hvad sagde du, Franco? - Ah, intet. Hvordan går det?
Du kender det jo... -
- Livet går sin gang.
Gnaghi!
Jeg har råbt i timevis.
Det er tilsynsmanden, Ghigini. 12. række, 3. grav, ikke?
3. grav. Vær så artig.
Jeg ved, du har hørt det før. Men denne gang -
- Min kære Ghigini, er det for evigt.
Hvil i fred.
Åh, min ryg.
Det er spild af marmor.
Alt den fine indpakning. Smid dem direkte i graven.
Pistolen! Jeg glemte pistolen!
Gi' mig spaden! Gnaghi!
Gi' mig spaden, for helvede!
Sådan...
Du klarer resten, Gnaghi.
Mit navn er Francesco Dellamorte. Sært navn, ikke?
"Francis, Den Døde" "Sankt Francis, Den Døde"
Jeg har tit villet ændre det. Andrea Dellamorte lyder bedre.
Jeg er opsynsmand på Buffaloras kirkegård.
Jeg ved ikke hvordan, det hele begyndte.
Kun at visse folk genopstår syv nætter, efter deres død.
Jeg kalder dem "Gengangere".
Men hvorfor er de så ivrige for at genopstå?
Den eneste måde, at komme dem til livs på -
- Er at smadre deres hoveder. En spade er god -
- Men en Dum-Dum-kugle er bedst.
Kom og få et glas vin.
Er det en invasion? Sker det på alle kirkegårde -
- Eller er Buffalora den eneste?
Hvem ved?
Og betyder det noget i sidste ende?
Jeg passer bare mit job.
Godmorgen, ingeniør. Hvordan går det i dag?
Fint, Frk. Chiaromondo. Og Dem?
- Kirkegården er åben, ikke sandt? - Altid for Dem.
Hej min kære. Værsgo... Hvordan har du det?
Han er glad. Han elsker når solen skinner.
Jeg er ikke ingeniør...
...Og du er ikke kær.
Stakkels Gnaghi.
På hans ID-kort står der: "Fysiske kendetegn: Dem alle"
Hans store passion er døde blade. Han hader når vinden blæser dem væk...
Ak ja. Vi gør alle vores, for at holde livet på afstand.
Den smukkeste levende kvinde, jeg nogensinde har set.
Ser jeg hende igen?
Jeg ville blot vande blomsterne på din fars grav.
Mand.
Har han været død længe?
To uger.
- Gudskelov. - Hvad?
- Jeg mener, det gør mig ondt. - Respekterer du ikke sorg?
- Tiden læger alle sår. - Det læger slet ikke.
Han var vidunderlig.
Han var en vidunderlig elsker. Storslået. Utrættelig.
Han var fantastisk.
Jeg ødelagde det hele. Jeg har mistet hende.
Ser jeg hende igen?
Hey, Franco!
Franco, er det eneste levende menneske, som ringer til mig.
Nu og da kigger jeg forbi, for at mindes hvordan han ser ud.
Minderne kan aldrig stå alene.
Til dig. Den sædvanlige.
- Har du en pen? - Nej.
Et øjeblik... Værsgo.
- Ubudne gæster i nat? - Et par stykker, ja.
Alt det ekstra arbejde. Lønnen rækker ikke længere.
Fortæl det til borgmesteren...
Og hvad så bagefter? De lukker bare kirkegården.
Farvel, arbejde og farvel, hus.
- Helt ærligt, hvem vil tro dig? - Tro hvad du vil.
- Du er ikke min arbejdsgiver. - Jeg tror dig.
Jeg tror dig, og du har ret. Han burde betale overtid.
- Godt, lad os finde borgmesteren. - Så nemt er det ikke.
Først skal du udfylde en M3-formular.
Rapport med en M3-formular...
Formularer...
Jeg kunne sætte gang i tingene.
Det er nemmere at skyde dem.
Én M3-formular!
- Skal vi have gang i pikken senere? - Ja, det er vi nogen der skal.
På et tidspunkt indser du, at du kender flere døde, end levende.
Jeg var lidt uhøflig forleden. Mit navn er Francesco Dellamorte.
Jeg kunne kun få dette job. Selv med en biologi-eksamen.
Ak ja. Vi ender alle her før eller siden, ikke?
Jeg har et fint lille hus... Vil du se det?
Jeg bor ikke alene. Jeg har Gnaghi.
Han er snaksageligheden selv.
Kirkegården er lille, men vi har et smukt knoglehus.
Et knoglehus...
Jeg har aldrig set noget så... Spændende!
Heller ikke jeg.
- Det er som i mine drømme. - Det her er min drøm.
- Jeg kunne ikke ønske mig mere. - Heller ikke jeg.
- I har et rigtig fint knoglehus. - Tak.
Jeg får vel lov til, at komme igen, ikke?
Jeg får vel lov til, at kysse dig, ikke?
Nej. Ikke på den måde.
Sådan her.
Nej! Jeg må være trofast mod min mands minde.
Jeg kan ikke!
Det er ikke min skyld. Det er dette sted...
Jeg føler mig underligt tilpas. Det er ikke kulden.
Jeg er ikke bange. Stedet vil have mig til at...
Jeg vil ikke! Jeg vil ikke!
Jeg kan ikke!
Vær ikke bange, det er bare "Ignis Fatuus".
Hvorfor på din stakkels mands grav?
Jeg har aldrig skjult noget for ham. Vi stolede på hinanden.
- Han ville godt have haft vished. - Okay, jamen så...
- Alle disse lys. - Lad dem blot se på.
Hvad er bedre, end at overvære to elskende?
For privatlivets skyld.
Damen vil nøjes med stjernerne.
Det har aldrig været sådan før.
Kun med dig. Ingen kan skille os ad.
Gnaghi... Pistolen!
Jeg kan forklare!
- Du har altid været så forstående! - Sådan er livet!
Bare rolig, min egen. Du er okay.
Nu skal jeg ikke bruge den...
Stå ikke bare der! Hent Dr. Vercesi!
Afsted! Hent lægen! Kom så! Afsted!
Intet kan skille os. Jeg sværger, intet.
- Intet vil skille os, vel? - Intet, min elskede. Intet.
- Ikke engang døden? - Ikke engang døden.
Dellamorte, er du derinde? Dellamorte!
- Jøsses! Du skræmte mig! - Ledte du efter mig?
Ja, lægen ringede.
- Hvad skete der i nat? - Det ved du godt. Hun er død.
Jeg ved, hun er død. Men hvordan?
- Hendes mand. - Ja, selvfølgelig.
Han genopstod, voldtog og bed hende ihjel.
- Nej, han voldtog hende ikke. - Du er morsom.
Dr. Vercesi.
Rapporten er klar. Hjertet gav efter af frygt.
Biddet var ikke dødeligt. Hun døde under... Akten.
Ved du hvad det betyder, min dreng? Jeg skal lede andetsteds.
- Du er ikke længere mistænkt. - Hvorfor ikke?
Ja, du ved hvad jeg mener. Få mig ikke til at sige det.
Gør det bare... Jeg er impotent.
Brug ikke det ord. En ung mand som dig...
- Havde hun familie? - Nej, ingen familie eller venner.
Lort! Det er sgu ikke min stil.
- Må jeg beholde hende? - Betaler du begravelsen, -
- Kan du gøre, som du vil.
Ah, vejret skifter.
Jeg kan ikke tilgive mig selv. Jeg har ikke en biologi-eksamen.
Ikke engang folkeskolen.
Jeg har kun læst to bøger.
Den ene... Læste jeg ikke færdig.
Og den anden er telefonbogen.
Hun må ikke genopstå. Jeg vil ikke se hende igen.
- Nej... - Jo, min elskede.
- Få mig ikke til det. - Jamen, du gør det så godt.
Ikke mod dig.
Det bliver bedre med mig, end med de andre.
Du gør det. Kom så. Hvis det går stærkt, får du en is.
Gna!
Der er han. De dødes borgmester.
Hans pik er så lille, at han pisser med pincet.
Han kan altid skifte køn.
Glem det. Jeg startede rygtet.
Jo mere de ler, jo større distance. Man kan aldrig være for anderledes.
- Eller, du kan måske. - Ingeniør, ingeniør. Sid ned!
Sikken overraskelse.
- Det er et mirakel at se dig her. - I lige måde, Hr. borgmester.
- Hvordan går det på vores kirkegård? - Tjo, befolkningen krymper.
Du er skam heldig.
Du kan ikke forestille dig tilstanden på Rådhuset.
Med det kommende valg, er det ren kaos.
- Ikke sandt, inspektør? - Jo, folk vil ikke fyres.
- Farmand, hvad er det? - Det er min assistent, Gnaghi.
Han er sød. Må jeg få ham, farmand?
Den kan endda græde.
Gnaghi, flyt dig.
- Kan din datter rykke sig? - Ja, selvfølgelig.
- Gnaghi bliver hurtigt opstemt. - Han er sikkert charmerende.
- Danser den? - Nej, han skal til at...
- Hvad laver du dog, Valentina? - Han kastede op på mig, Claudio!
- Skal vi køre en tur? - Jeg vidste, du ville forstå!
Afsted!
Forresten, en af dagene skal vi tale om kirkegården.
Ungdommen nutildags. De er så... følsomme.
Kom nu, Gnaghi. Hop ind i bilen.
Det er ikke verdens undergang. Hun var ligeglad.
Det er bare din måde, at vise interesse på.
Det er ikke første gang, du kaster op på en kvinde.
Kom nu, Gnaghi, hop ind.
Den første kærlighed tæller ikke. Det gør den sidste.
Ingen mødte op i dag. Jeg kedede mig lidt.
Ikke engang admiralen... Han er sunket i jorden.
- Måske i morgen. - Ja, kom igen og synk i jorden.
Åh, han var en hæderlig mand.
Han gav mig altid... altid, et strejf af Sambuca.
Op med humøret, Gnaghi. Du overlever nok.
Tiden går, intet forbliver ens. Det bliver kun værre.
Jøsses! Du er svær at opmuntre.
Hvad skulle du med borgmesterens datter?
- Hun er kun et barn. - Gna!
Nej, du er ikke et barn, Gnaghi. Du er et år ældre end mig.
En skønne dag, finder du en ligesindet stakkels skabning.
Hvorfor bekymre sig? De ender her, før eller siden.
Oftere før, end siden.
Hurtigere, gi' den gas!
- Hvis farmand så os nu. - Var jeg død!
Claudio! Op foran!
Afsted! Afsted!
Gi' dem baghjul!
Fire motorcykler. Inklusive borgmesterens datter.
De ramte en bus fuld af spejdere. Uskyldigt massemord! Og de var så unge.
Livet havde allerede passeret dem.
- Du får travlt. - Mon ikke!
Gnaghi, vi skal bruge mange patroner.
Claudio, tag mig med! Tag mig med, min elskede!
Ækle pigebarn! Min søn var ikke din!
- Han tilhørte borgmesterens datter! - Men han elskede mig!
Vi fødes for at dø... Fødes for at dø.
Husker du? I går var hun i live... glad.
Husker du?
Kære Gnaghi kastede op på hende, og hun tog det så pænt.
Nu er hun borte... Og på dagen før valget!
Jeg henter hakke og skovl.
- Er det sandt? At de døde genopstår? - Hvor har du hørt det?
- Er det sandt?! - Hvad hvis det er?
Jeg må se Claudio igen! Jeg må vide, om han elskede mig!
- Hvis jeg hører noget, får du besked. - Nej, vent...
Smut! Jeg har ikke tid til de levende!
Gnaghi?
Gnaghi! De genopstod før forventet. Gnaghi, vågn op!
Gnaghi, pas på!
Åh, Gnaghi. Undskyld, det var ikke meningen.
Nå, sket er sket. Kom op om 5 minutter, okay?
Åh nej, hvad laver hun her?
- Besøgstiden er forbi. - Ingen skal tage ham fra mig!
- Hurtigt... herover! - Nej, Claudio!
Claudio, tag mig med! Forlad mig ikke!
Dumme ko!
Kom.
Vent! Vent!
Claudio, tag mig med! Sig, at du elsker mig!
Claudio! Du elsker kun mig, ikke?
Den trækker altid mod højre i kulden.
Gnaghi!
- Nej, han spiser mig jo bare! - Fjern dig.
- Pas dit job! Jeg må godt blive spist! - Dette er mit job. Jeg bliver betalt.
De levende døde, og de døende levende er ens.
At fjerne de døde er en offentlig ydelse, -
- Hvorimod du er i knibe, hvis du dræber nogen, mens de stadig lever.
Vent.
Så er de sammen for evigt.
Hvad? Jeg er sentimental.
Tålmodighed, Gnaghi. Ventetiden er det bedste ved kærlighed.
Du må lære at vente.
- Hvad var det, du hed? - Gna!
Gnaghi.
Jeg er Valentina. Har jeg ikke set dig før?
Ah ja, nu husker jeg. Du kastede op på mig. Hvor sødt!
Jeg elsker generte drenge. Og man siger ikke nej til et kys.
Udnyt det. Jeg kan jo ikke afslå. Og det vil jeg heller ikke.
Falsk alarm. Det var bare en kat.
Det nytter ikke noget, du lille. Hvis jeg ikke kan, hvorfor så du?
At samle dette kranie, er en af de sværeste ting i verden.
Du er ulækker når du spiser, Gnaghi.
Ja, du har ret. Det bliver jo blandet sammen i maven alligevel.
Hvad?
Det var ikke en kat.
Det går ikke! Jeg er i live. Og du er død...
Jeg er ikke fordomsfuld, min elskede.
- Jeg dræbte hende... - Gna!
Jeg dræbte hende.
Første gang, da hendes mand bed hende, var hun ikke død.
Da hun vågnede og jeg skød hende, var hun i live. Jeg dræbte hende.
Jeg dræbte den eneste kvinde, jeg har elsket.
Jeg skød hende uden at kigge. Ramte ikke hovedet.
Derfor genopstod hun. Jeg store idiot!
Er jeg også smittet nu? Vil jeg gå igen, når jeg dør?
Hvem ved om Gnaghi... Nej, stakkels Gnaghi.
Han ville aldrig kunne smadre mig med en skovl.
Jeg er ikke død, din idiot! Et bid er ikke dødeligt!
Godmorgen, ingeniør.
- Frk. Chiaromondo, jeg er ikke ingeniør. - Er du ikke opsynsmand på kirkegården?
- Selvfølgelig. - Ergo, er du ingeniør. Forresten, -
- Hvilken af disse ville pryde min gravsten bedst?
Begge to.
Jeg værdsætter en flot ung mands mening. Farvel, ingeniør.
- Gna! - Godmorgen, kære.
Det er jo telefonbogen. Er du sindssyg?
Det er mit yndlings-læsestof! Bare fordi, vi har fået de nye, -
- Skal de gamle ikke smides ud. Det er klassikere!
- Gnaghi! - Gna!
Lad de døde være. De tilhører mig.
Hvis de døde ikke skal genopstå... Hvorfor så ikke dræbe de levende?
Skyd dem i hovedet. Hører du mig?
- Franco, hvordan går det?
- Kedeligt. Forstyrrer jeg? - Nej, slet ikke.
- Gnaghi, døren. - Hvad sagde du?
- Hvad fanden var det? - Intet, jeg... arbejder bare.
Bare den daglige trummerum.
Ja, nogle gange burde man skyde sig selv.
Hvordan går det med Mara og Cinzia?
Nogle gange tænker jeg på, om de virkelig eksisterer, Franco.
Du har da kone og datter, ikke?
Ofte tænker jeg på, om de er pure opspind.
Du er morsom, Franco.
Du slipper væk en dag... Buffalora vil blot være et dårligt minde.
Hvis bare jeg kunne komme fri. Jeg føler mig, som en fanget flue.
Vent og se, Franco. Mara bliver træt af dig, -
- Og Cinzia vil vokse op og hade dig. Og så er du fri. Fri til at se, -
- Hvordan resten af verden ser ud. - Hvordan tror du, den ser ud?
- Resten af verden? - Ja.
Mon den overhovedet eksisterer?
Se hvem det er! Dellamorte, kom her!
Jeg er lidt for arbejdsom... Arbejde!
Dellamorte!
Gnaghi!
Francesco Dellamorte? Hvor var du mellem 23 og 00:30 i nat?
I min seng.
Nogen vidner?
Jeg talte i telefon med min ven, Franco, og gik til ro.
- Hvad er der sket? - En galning dræbte 7 mennesker.
Mere arbejde.
Du ryger i brummen, uden et alibi.
- Hvorfor mig? - Din bil blev set af flere vidner.
- Umuligt. Kun jeg kan køre den skrotbunke. - Faktisk, tror jeg ikke, det var dig.
Jeg tror, det var din assistent.
- Gnaghi kan ikke engang skøjte. - Heller ikke jeg, og hvad så?
Jeg vil gerne afhøre ham.
Pokkers. Det er blevet dårligt vejr.
- Lad mig tale med ham først. - Bare bed ham om, at komme herud.
Gør du aldrig rent? For fanden, hvor det stinker.
Gnaghi... Jeg havde en forfærdelig drøm i nat.
- Jeg drømte, jeg dræbte 7 ægte mennesker. - Hej. Husker du mig?
Dellamorte, du har vigtige gæster!
Forstår du, ingeniør. Efter massakren, er vælgerne rasende.
De har stemt på Dem i 15 år.
Hvis vi ikke finder denne galning, bliver der ikke flere.
Og din datter?
Nu hvor hele byen sørger, vil jeg vise dem, at de ikke er alene.
Jeg får taget billeder af liget, og sætter dem på valgplakaten.
Og nedenunder:
"Hvis De har haft et dødsfald, så stem på en mand, som lider ligeså."
Hvad synes De?
Jo, det er da udmærket.
Eller: "Stem på en mand, som har mistet alle andre glæder."
Klar?
- Skal jeg tage et fra halsen og ned? - Ingeniør? Hvad er meningen?
Farmand!
Mullefar!
- Hørte De det? - Det ved jeg ikke. Måske...
Skattefar!
Nussefar!
Valentina!
Lille skat!
- Det spidser til. - Lille skat, hvor er du?
Hvor er du? Far er her!
Knyt sylten, og kom ind!
Kommer nu.
Her er jeg, min egen.
- For fanden, hvor her stinker. - Det er min skyld, farmand.
Åh Gud, Valentina!
- Hvorfor er du i fjernsynet? - Jeg rådner, farmand!
Din ækle skabning. Du har gjort min lille pige fortræd!
Nej, han elsker mig!
Væk! Jeg befaler dig, som din borgmester!
Med din tilladelse, vil jeg gifte mig med Gnaghi.
Denne skabning?
- Jeg er ikke selv for køn, farmand. - Det bliver over mit lig!
Fint. Den ordner vi!
- Hjælp mig, ingeniør! - Jeg er ikke ingeniør!
Undskyld, Gnaghi. Der var for meget bid i hende...
Er han død?
Han er død. Hvem bed ham i halsen?
Hverken Gnaghi eller jeg. Lav en afstøbning.
- Hvem så? - Det er jo ikke din første uopklarede sag?
Appelsin!
Op med humøret.
Verden er fuld af piger, og de har tilmed kroppe.
Forresten...
Ved du hvad min mors pigenavn var? Du vil aldrig tro mig.
Hun hed Dellamore.
Dellamore.
Det betyder "kærlighed".
Du er ikke ene om, at have mistet kærligheden.
Kom ned!
- Kom ned derfra! - Glem det, ingeniør.
Gå hjem.
Du skal sætte et godt eksempel. Kom så tilbage i din kiste!
Du kan ikke stoppe mig. Jeg ansatte dig.
- Husker du? - Kom ned, eller jeg skyder.
Umuligt.
Jeg er borgmesteren!
Eks...
- Hr. Dellamorte? - Hvad?
Jeg er Civardi, den nye borgmester. Hvorfor pigtråden?
- Kravler de ind om natten? - Nej. Nogle gange ud.
Kommer du ned et øjeblik? Du skrev noget om de døde.
Du påstår, at de kommer til live. 7 dage efter begravelsen.
- Det står her. - En M3-rapport.
- Var det ikke dig? - Nej.
Udmærket. Du benægter dermed.
Underskriv her.
Franco må have sendt den. Pæn tanke.
Der skete intet. Der sker aldrig noget.
Hvis pressen fik nys om det, ville Buffalora være til grin.
Og du ville blive arbejdsløs.
Min sekretær.
En fornøjelse, Hr. Dellamorte.
Vi skal nok få det godt sammen. På gensyn.
Dit navn. Jeg fik ikke dit navn...
Ser jeg hende igen?
Halløjsa.
Om forladelse. Jeg ville ikke gøre Dem bange.
Jeg ventede en anden.
Frøken...
Lige siden, jeg ankom til Buffalora, har jeg oplevet sære ting.
Det er som om, jeg har været her før. Og den grav...
Og Dem, Hr. Dellamorte. Det er som om, jeg har kendt Dem altid.
Det er som om, jeg har elsket Dem altid.
Elsker du mig også?
Hvorfor? Hvem gør ellers?
Jeg elsker også dig. Jeg elsker dig.
Jeg har hørt rygtet i byen. Er det sandt, at du...
Jeg mener, at du ikke kan...
Nej, det er løgn.
For jeg kan kun elske en impotent mand.
Ja, det er sandt.
Jeg elsker mænd... Men deres manddom skræmmer mig.
Tanken om at den...
Jeg mener... forstår du?
Det er en slags fobi.
Jeg har ikke en. Jeg har intet dernede.
Vil du gifte dig med mig?
- Jeg skal giftes. - Gna...
Jeg skal virkelig giftes. Du hørte det jo godt.
Gna.
Nå? Hvorfor ikke? Forklar...
- Ved gud... Hvad siger du dog? - Du hørte mig.
Min kære dreng. Du må være udkørt. Jeg udskriver lidt piller.
Det er ramme alvor.
Mig skræmmer du ikke. Vi har patienter med reele sygdomme.
Jeg betaler gerne...
Det ved jeg, men... Alle ved jo at...
Du ikke har en.
Javel, du har en.
Hvornår skal vi tage os af dit... problem?
Nu.
Hvad venter du på?
Hvad nu?
- Jeg vil ikke bedøves. - Det er ikke bedøvelse.
Med det her, vil det føles som om, du slet ikke har en.
Varer i over en måned. Få mig ikke til, at skære den af.
Jeg kan bare ikke i dag.
Hvorfor vender du dig? Du skal have den foran.
- Hvor? - Sid stille, nu stikker jeg.
Den satans slagter. Han har givet mig en infektion.
Gnaghi, jeg svæver mellem liv og død.
Gna?
Sandt nok. Jeg er vant til det.
Hvis det er hende, så luk ikke op. Hun skal ikke se mig sådan her.
Jeg skal se, Hr. Dellamorte. Er han derinde?
Jeg vil give mit liv, for at dø.
Gnaghi, det gør ikke ondt længere. Jeg har det bedre.
- Gna. - Hvornår skete det?
Hun var vores bedste kunde. De bedste dør altid først.
Hvor har du været? Hvis du blot vidste, hvad der er sket.
- Ditto... - Vi må tale sammen.
- Vi skal være sammen altid. - Ja, min elskede.
Hvordan skal jeg sige det... Borgmesteren voldtog mig.
- Nej! - Vent! Det var rart.
Ikke volden, nej. Men så gjorde vi det igen.
Så jeg ville tilgive ham.
Det var fantastisk. Forstår du? Min fobi er kureret.
Vi kan ikke gifte os nu. Jeg gifter mig med ham.
Men det betyder intet. Jeg elsker dig stadig.
Bare på en anden måde. Du er stadig vigtig for mig.
Han kender godt til dig og mig. Han er vidunderlig.
Vi kan stadig være venner. Vi kan stadig ses.
Alt er ved det gamle. Præcis som før.
Alt.
Du søger Døden, i den stille nat. Du siger, du stadig elsker hende.
At du er hendes slave. At hun fortsat er din dronning.
Døden, Døden... Døden, den hore.
Nej, frygten er grundlaget. Og jeg ville gøre det på ny.
Blot for, at opleve denne frygt igen. At være bange...
Altid være bange.
Hej.
Er det din bil udenfor? Vi er til fods.
Kunne vi få et lift? Der er ikke langt.
Be' om...
Jeg er Magda. Og det her er Laura.
Hvor langt er der?
Her bor vi, med en veninde.
Vil du med op til en drink? Du er vel ikke bange for et par skolepiger?
Ønsk dig noget. Jeg opfylder ønsker.
Du skal forelske dig i mig.
Det er jeg skam allerede. Kan du ikke se det?
Her er koldt.
Hvis du skal friskes op, så er vasken der.
- Ikke dit ansigt, fjolle. - Jeg tror ikke, jeg kan.
Jeg tager noget medicin.
Medicinen virker vist ikke...
- Elsker du mig? - Ja, hvis du bliver hele natten.
Og resten af mit liv.
- Lad os hvile lidt. - Hvorfor?
- Du er kommet tre gange. - To. Den tredje var fake.
Hun sover. Hun har læst hele dagen. Hun har en eksamen i morgen.
- Jeg ville bare have lidt vin. - Sæt dig ned.
Jeg henter det.
Du kan bare betale mig.
- Betale? - Det er dyrt at studere, min ven.
- Skal jeg betale? - Vi får ikke SU.
Det er kun 100,000 lire.
- Hun sagde, at hun elskede mig... - Så er det 150,000.
- Jeg skulle overnatte. - 200,000.
- Tager du check? - Ja, det er jo penge.
Skynd dig, skat. Jeg fryser.
Hold mig varm. Jeg vil føle din varme.
Selvfølgelig, elskede.
Nu er du varm for altid.
Nu er jeg færdig med kærligheden.
- Vil du vide, hvor jeg var i nat? - Bare rolig. Checken bliver mellem os to.
Det er derfor, jeg er her. Vi er jo begge mænd, ikke?
- Men den beviser jo... - Vi har allerede anholdt ham.
Efter branden tog han hjem. Dræbte sin kone og datter.
Og meldte sig selv. Han er på den lukkede.
Nogen har stjålet mine forbrydelser.
Her er lukket for offentligheden.
- Jeg vil se morderen. - Han er i koma.
- Han drak en hel flaske Brintoverilte. - Jeg skal tage mål til hans kiste.
Franco.
Du så bedre ud, sidst vi talte i telefon.
Tyv... Du er en tyv.
Du slog din kone og datter ihjel, det giver jeg dig -
- Men jeg dræbte de tre piger.
Hvorfor stjæler du mine mord? Hvad er du for en ven?
Sluk den!
- Rygning er ikke tilladt! - Hold kæft!
- Han er i koma. Han er ligeglad. - Lort.
Hvad sagde du?
Alting er lort. Det eneste, der ikke er lort... Er søvn.
- Hvad laver De på gulvet, søster? - Hun beder.
Han har ingen slægtninge, og hans koma er permanent.
- Underskriv her, og jeg slukker. - Fuck af!
Sådan der.
Du får ikke lov at dø, før jeg får en forklaring.
Hvorfor stjal du mine mord? Betyder mine handlinger intet?
- Åh, Gud! Hvad skete der? - De dræbte hinanden. Tror du mig ikke?
- Nej! - Synd.
Undskyld...
Har du intet at sige, til din eneste ven?
Hvem er du? Jeg kender dig ikke.
Jeg ved ikke, hvem du er. Gå din vej.
GÅ DIN VEJ!
Dellamorte, vent. Der er endnu en morder løs.
Han har allerede skudt tre. Du er bevæbnet!
Godt, så kan du forsvare dig selv. Kom væk i en fart.
STRANIERO! DET VAR MIG!
Vi to er ens. Vi dræber af ligegyldighed.
Nogle gange af kærlighed. Men aldrig af had.
Jeg ved ikke hvem der er død, eller levende.
Jeg er dødtræt af det. Så jeg trækker mig tilbage, brormand.
Dellamorte Dellamore, byder dig farvel -
- Og er på vej... - Hvorhen?
Jeg må hellere komme afsted. Selv statuerne taler.
Hvor tror du, du skal hen? Hvis du ikke kender forskel -
- På livet... Og mig!
Gnaghi, ikke tale om. Kisten bliver her.
Jeg får den næste. Slap af, jeg kender hvert bump på vejen.
Der var et.
Se... Jeg har aldrig været så langt væk.
Vi klarede det, Gnaghi.
Hvem havde forestillet sig det? Bredere end alle gader i Buffalora.
- Det bliver ved. - Gna.
Gør dig klar, Gnaghi. For enden af tunnelen er resten af verden.
Hvordan mon resten af verden ser ud? Kan du se det for dig?
Du har ret. Det overgår fantasien.
Jeg burde have vist det. Resten af verden findes ikke.
Gnaghi! Så hårdt blev du ikke ramt.
Jeg følger dig til bilen.
Rejs dig. Kom nu, op med dig!
Hvad? Gnaghi!
Gnaghi... Forlad mig ikke.
Fandens!
Du var min bedste ven. Jeg indså det slet ikke...
Følger du mig ikke hjem?
Gna.
Danske tekster: Peter Ryberg Larsen exospasm@gmail.com
Version 1.0